Översättning: Mishima 2005
Casey?
- Är något fel, Mr. Bast? - Nej, inte alls.
Har du börjat fundera på möjligheter inför högskolan.
Möjligheter? Äh...
Har du hört om Helen Stollers Fysik-stipendiat?
Nej.
Det delas ut till den mest lovande vetenskaps-studenten.
Är inte det Ann eller... Wyatt?
Nej, det är du.
Du har ett kall, Casey.
Har jag?
- Och det är? - Fysik.
Rostat bröd?
- Äh... ok. - Du har väldig tur.
Det flesta människor letar hela livet efter sitt kall.
- Hur vet man vad som är ens kall? - Din briljante lärare berättar det för dig.
Sedan är förstås dina 11 VG prov ganska avslöjande.
Du behöver ett brev från mig för att få stipendiet
och fundera över ett speciellt fysikprojekt över sommaren.
Något ovanligt men personligt.
Låt dem lära känna dig lite.
- Han säger att det är mitt kall. - GEB.
Hur är det "ganska enkelt bevisat"? Du är lika bra i fysik som jag.
Inte ens i närheten. Jag kämpar, du glider.
Händelsehorisonten.
En dag kommer den killen att vakna och inse att han behöver en mattelärare.
Och den läraren kommer att vara jag.
Försök få oss inbjudna till en enda fest och du vinner Nobelpriset.
Hej, du är Casey, eller hur?
Det här är en inbjudan till min pojkväns fest.
Du är väl i samma kemiklass som Julian Wilson?
- Mm-hm. - Kan du ge den till honom?
Tack.
Det där var oförskämt.
Jag älskar Mr. Bast.
Om han har hittat ett stipendium som jag inte känner till är han ett geni.
Tänk att de betalar honom nästan ingenting.
Nedvärderingen av lärare i vårt samhälle, det bara...
- Det övergår mitt förstånd. - Mamma.
Jag är här. Förlåt.
Jag måste ta reda på vad han begär av mig.
Jag menar, vad är ett personligt vetenskapsprojekt?
Ligger det inte i vetenskapens natur att vara objektiv och faktabaserad?
Nu vill han ha mitt inre jag också?
Hemligheten med att studera naturen ligger i att lära sig använda ögonen.
- Vet du vem som sade det? - Jag gissar att det var en kvinna.
Det skrevs av George Sand, en kvinna tvingad att använda en mans namn
eftersom hon inte blev publicerad.
- Mamma. - Ok.
Hur som helst, jag säger alltid till mina studenter,
"Du känner ditt ämne när du lär dig att använda dina ögon."
Åh! Åh, nej...
Hon låste det.
Jag behöver äta glass och allt din mamma har är överbliven tofu.
- Ska vi gå? - Sh! Sh!
Titta på den upphämtningen! Otroligt.
Hon kommer att ta en placering.
Hon är så precis. Jag menar, till sista...
Du vet...
Jag slår vad om att det finns en exakt aerodynamisk formel.
- Och vad håller du på med? - J-jag...
- Varför filmar du konståkare? - Till ett fysikprojekt.
- Du tittar på hennes trippel axel. Varför? - Nej, jag analyserar hennes rörelser.
- Vem arbetar du för? - Ingen.
Teddy, kan du komma hit? Jag ringer polisen.
Jag trodde inte att det var något problem.
Jag trodde det var en offentlig rink...
Enbart privat träning mellan sex och tio.
De här flickorna tränar för de regionala mästerskapen,
vilket jag tror att du mycket väl känner till.
Nej, jag är en student. Jag har ett ID.
Jag har en anteckningsbok.
Definitivt spionkod.
- Vad gör du här? - Känner du henne?
Hon är en vetenskapsnörd.
Jag är ledsen, men när C.I.A. vill lära sig några nya fula knep,
så observerar de konståkare och deras mammor.
- Tina, ett par ord? - Inte nu Frank.
Jag vill digitalisera några bilder till min dator
för att se om någon sorts enighetsteori uppstår.
Ok, om Gen känner dig och du vill
pressa din näsa mot glaset och göra några anteckningar,
så bryr jag mig inte.
Men du får svårt att sälja idén till föräldrarna.
Absolut inte.
Men ingen utanför stipendie- kommittén kommer att se programmet.
Här är ett brev från min lärare som förklarar uppgiften.
Och mitt körkort.
Äh... jag har också några referenser från folk jag suttit barnvakt hos.
Fortsätt flickor.
Det är möjligt. Vi låter Team Nikkis jurister kolla på det.
- Underbart, älskling. - Tack mamma!
Prata inte med min dotter. Hon tränar.
Ingen distrahering.
Inte ett ord. Nej.
Jag bryr mig inte om att du är här.
Men om du lägger ut bilder av mig på skolans webbsida där jag landar på baken,
är det bäst att du byter skola.
Ok, Nikki. Vi försöker igen.
Håll upp farten.
Lite vidare, det är bra.
Hey! Inga uteskor på isen!
Jag är ledsen... Förlåt.
Gen!
Hej, älskling.
Gen!
Gen! Brian, hon tränar. Du känner till reglerna.
- Jag tog med en burgare, Mrs. H. - Gen kan inte äta sådant.
- Kom igen, jag bränner tonvis med kalorier. - Inte tillräckligt.
- En halvtimme? - Inte om du vill vinna.
Du borde träna vårt basketlag. Vi kan behöva en spark i baken.
Om du inte avlägsnar dig nu är det precis vad du kommer att få.
Hej då.
Jag vill inte att han kommer hit under träningen.
Men jag hinner aldrig träffa honom. Alla andra tjejer jag känner...
Du är inte som de andra flickorna. Vinnare gör uppoffringar.
De kanske bara fuskar.
- Stäng av det där! - Förlåt.
Ta om från bakåtlutningen.
Slutsatsen är alldeles för förenklad.
Den kinetiska energin i ett hopp
motsvarar halva åkarens massa gånger hastigheten i kvadrat, minus...
Nej, jag kan knappt förstå det.
Men...?
Jag vet inte om de bryr sig, men det är en smula...
...torrt.
Mr. Bast sa att jag skulle göra det personligt.
- Hur gör jag det? - Jag vet inte.
Lägg in mer av dig i det.
Åh, ursäkta mig, Tina.
Skulle jag kunna ta några lektioner?
Jag tror att jag skulle kunna skriva bättre om de fysiska principerna
om jag är den som faktiskt använder dem.
- Om det finns något sätt... - Visst.
Vi startar en nybörjarkurs inför sommaren.
Tre eftermiddagar i veckan.
800 dollar.
800 dollar?
- Popcorn! Jag vill ha popcorn! - Var är mina Gummi Bears?
- Du fick dem. - Fyra varmkorv!
- Oj, förlåt... - Du rörde den med dina fingrar.
Vill du inte ha den? Jag äter den.
Du andades på den!
Du borde inte arbeta här.
Är du här igen?
Äh... jag arbetar. Det är för mitt projekt.
Går du inte lite för långt med ditt projekt?
Nej, jag är totalt hängiven, precis som du är hängiven konståkning.
Visst. Jag är hungrig. Jag tar B.L.T. Lite B, mycket L.
Äh... ok.
Beef patty. Pressa den tills den är torr. Inget bröd.
- Sallad till mig. - Kommer.
Bara isbergsallad, en halv kopp garbanzos och en citronskiva.
Och en kvarts kopp ost.
Åh, ost!
Det är lördag. Jag kan frossa om jag vill.
Jag vet inte vad som är fel. Jag klarar inte min Lutz.
Det är all ost.
Kan du hålla tyst?
Jag måste fokusera. Jag har hört att Zoey Bloch klarat en fyra.
Det är ett rykte. Som hon förmodligen startat själv.
Lite tidigt på säsongen för dumma psyklekar.
- Inte för Zoey. - Maten är klar!
Det där är mycket mer än en kvarts kopp.
Äh... Det blir $1.65,
$2.35 och $3.35.
Det är $ 7.30. Eller om ni delar det åt andra hållet, $1.75 och $5.55.
Du kan behålla hela om bara slutar med det där.
Varsågoda.
Okej allihop. Välkommen till vår Snöplog Sam-klass
Vi ställer upp oss.
Ser bra ut.
Kan ni berätta för vår assistent vilken som är den viktigaste regeln?
- Mamma... - Aldrig komma för sent.
Bra. Vi har mycket att göra
om vi ska bli klara för vår uppvisning i augusti.
Vi ska öva på vår piruett.
Vår Lutz.
Men först måste ni allihop vänja er med
att kasta oss upp i luften.
Casey, du som är fysikproffs.
Hur lyder regeln "Upp som en sol..."?
Tekniskt sett är det att varje partikel attraherar...
Casey.
"Ner som en pannkaka".
Det här... är er nya bästa vän.
Åh! Åh...
Hörru, kan du försöka låta bli att, liksom, krossa mig?
Förlåt mig.
Casey. Håll in armarna mer. De får dig att tappa balansen.
- In med armarna. - Okej.
Upprepa 5000 gånger till.
- Visst. - Lägg tyngden på höger ben.
Titta inte på dina fötter. Titta rakt fram.
Jeremy! Det finns en anledning till att du har ett tåstopp!
Tryck ned den. Eller inga kompisar hemma på en vecka.
Det är en väldig press bara för en uppvisning.
Det är inte bara en uppvisning. Det är en U.S.F.S.A.J.S.T.
Jordspråk, tack?
Det är första steget för att kvalificera sig för regionaltävlingarna.
- För oss barn alltså. - Åh.
- Du behöver inte göra det. - Det är ju tur.
För det är omöjligt.
Är du inte klok?!
Vet du ingenting? Inget åkande när ismaskinen är ute.
Jag är ok. Jag är ok.
- Tack. - Aha, så du är ok?
Bra.
Jag är ledsen.
Kan du berätta vad du tänkte på?
Jag har aldrig åkt på så en så slät yta tidigare.
Jag ville se hur det kändes.
- Sjöåkare? - Damm. Nära mitt hus.
- Här, du behöver hjälp. - Nej! Jag klarar mig.
Åh!
Du måste verkligen vilja ha VG.
Det är inte lite skumgummi.
Det är inte för att få VG. Det är för ett fysik-stipendium.
Vad då, typ, tröghet och motstånd och hastighet och allt sånt?
- Hur känner du till det? - Jag håller på med bilar.
Får jag ut den där skönheten på vägen kan jag pressa upp henne i
...10 kilometer i timmen.
Köra dörrarna av vilken gatracer som helst i stan.
Äh... jag borde gå hem.
Ja, det borde du.
Kan inte fixa isen innan du är av den.
Ok.
Visst.
Då...
Hur går det?
Det går.
Det kräver enormt med träning och ansträngning
och det är en konstform, men jag kan tyvärr inte
förstå mig på de larviga små dräkterna.
Mamma, de är faktiskt väldigt aerodynamiskt korrekta.
De tar utvecklingen 50 år bakåt.
Om jag någonsin såg dig inpressad i en av de där skulle jag nog börja gråta.
Tro mig, det kommer du aldrig.
Försök sova lite?
Snälla?
Hej.
Det här är min video-presentation.
Hej. Jag är Casey Carlyle.
Bryt en sekund.
Jag låter som en körskole-film.
Slappna av. Gör det som om du pratade med mig.
Hallå där. Jag är Casey.
Åh Gud. Jag glömde mitt efternamn.
Kan vi ta det från början?
Hej. Jag heter Casey Carlyle.
Jag bestämde mig för att försöka bevisa min egen hypotes
kring att applicera fysik
på de ingående elementen i professionell konståkning.
Nu ska jag öka centripetalkraften
genom att hålla in armarna.
Det kommer att öka mitt momentum
så att jag snurrar...
...snabbare.
Jag kommer att hoppa högre genom att lägga mer kraft på min tåspets.
- Du ser ganska sexig ut. - Håll tyst.
Jag börjar med ett dåligt hopp. För "innan"-filmen.
- Det där var ganska ruttet. - Okej.
- Nu börjar jag bli arg. - Bra.
När du skriver på för Nike, kom ihåg att jag har storlek sex och en halv.
Jag vill vara med i uppvisningen.
För vetenskapen.
Kom hit i kväll, 17:30.
Okej.
Tina... Jag har en tebjudning med f.d. Harvard-studenter vid tre.
Jaha, varför pratar vi då?
Nej, det är okej. Jag hinner.
Du har inget att ha på dig.
Kom förbi mig vid tolv. Jag har kanske något gammalt du kan ha.
Wow. Okej.
Vad?
Tack!
- Älskling? - En sekund bara!
Vänta!
- Nästan klar?
Jag har en överraskning åt dig.
Så där.
Perfekt.
Jag tycker att effekten är väldigt vuxen,
och lite kvinnlig.
Vi har utvecklats förbi att visa upp oss, men vi behöver inte förneka det.
Jag menar, du kommer att mingla
med dina framtida prospektiva klasskamrater och professorer,
och jag ville ha en look som säger, "Vi är seriösa."
Och det lyckas verkligen.
Mamma, vi behöver inte stanna här längre än en timme, eller hur?
Därför att... det är något jag måste berätta för dig.
Åh... älskling.
- Vad var det där? - Jag har varit så orolig.
Du har bott vid den där rinken, men du är här nu.
Och du är upprymd, därför att du förstår vad som är viktigast.
Titta, jag har gåshud.
Förlåt, det där var så Typ A. Mammasjuka.
Slappna av bara. Var dig själv.
Ditt vanliga, samlade, charmiga, artikulerade...
Mamma...
Vill du gå igenom det igen?
Hej. Jag heter Casey Carlyle,
och jag är attraherad av fysikprogrammet därför att...
Fysik rockar.
Ditt andra år kan du gå med i Quantum-klubben och det rockar
därför att vi tävlar mot Cal Tech, MIT och Standford.
Förra året tog vår jonpartikel- accelerator första plats.
Den rockade.
Låter som det verkligen, äh... rockar.
Det gör det, verkligen.
Vet ni vad jag tycker är jättebra? Om Casey får sitt stipendiat,
har jag på känn att ni två kommer att tillbringa mycket tid tillsammans.
Hors d'oeuvre?
Åh, så underbart, bruschetta.
Om du har lite tid över just nu,
kan jag ge dig en genomgång av hela kursprogrammet för fysisk vetenskap.
Vi har inget annat än tid! Eller hur, Case?
Jättebra!
Jag vet att jag är sen. Förlåt.
Det är första regeln.
Okej, då gör vi oss i ordning. Kom igen.
- Det är vad hon sa... - Jag måste göra två vändningar...
- Verkligen? - Ja.
Det är meningen att vi ska åka runt, ok?
- Åh... - Det är precis där.
- Så där, är det bättre? - Ja...
Djupt andetag.
Och andas ut.
- Det hjälpte inte. - Kom.
Okej allihop.
Jag tar den.
- Lycka till. - Tack.
Lugnt och fint.
Inget prat, Lily.
Hej.
Mamma...
Har hon din gamla dräkt?
Bravo!
- Hur många poäng fick jag? - Hur gick det för mig?
Hur gick det för mig?
"Nybörjare godkänd." Ja!
- Casey, hur gick det för dig? - Bra, antar jag.
Det står..."Junior godkänd."
- Vad? - Du hoppade över två nivåer.
- Varför hoppade inte jag över två nivåer? - Därför att du är sex år, Lily.
Gen och Nikki och Tiff är på Junior-nivå.
Är det sant, Tina? Att jag är på Junior-nivå?
Ja, det är sant.
Okej allihop, då byter vi om.
Kom allihop.
Så, om jag...
- Om jag vill tävla? - Det kan du inte.
Varför inte?
Det som hände var att domarna såg samma sak jag sett hela sommaren.
Du har grundläggande talang. Det räcker inte för att slå regionalt.
Du behöver en tränare, en betjänt, en koreograf, privat tid på isen.
Nikkis föräldrar tog ett andra lån för att göra det här.
- Och Tiffanys pappa har två jobb. - Oj.
- Var hittade du skridskorna? - Loppmarknad.
De ramlar av dina fötter. Du behöver specialskridskor, 600 dollar minst,
och skenorna måste slipas var sjätte vecka.
Förstår du? Jag är ledsen. Det är som det är.
Du måste vilja det. Du måste vilja det mer än något annat.
Det är inget man gör på skoj.
Vet du vad jag tänkte, Miss Senior?
Det här är sista första dagen i skolan.
För nästa första dag är du i ett studenthem.
Så jag blev lite tokig.
Jag gjorde pannkakor på vitt mjöl.
Kan du fatta att sommaren är över?
Vi slösar bort våra liv här.
- Hörde att du klarade en dubbel. - Tiff!
- Vad? Det tog mig två år. - Verkligen?
- Så jag antar att vi ses då? - Nej, det gör vi inte.
Inte i rinken. Jag kan inte träna med er.
Varför inte?
Jag har inte råd.
- Åh! - Ja.
Men, det har varit kul.
Lyssna, Casey. Jag ska berätta något, okej.
Du vet inte vilken tur du har.
- Varför det? - Du har ett liv.
- Tror du att jag har ett liv? - Det vet jag att du har.
Du har tid för TV, tid för vänner...
Men ni får åka så mycket skridskor ni vill.
Mer än jag vill.
Jag skulle älska att vara du.
Ha en Lördagskväll, träffa sin pojkvän
- Jo... - Äta vad man vill.
Som bröd. Hinkvis med bröd.
Åh, buu-huu-huu! Vem bryr sig?
Vem bryr sig om allt det där?
Vill ni inte bara åka skridskor hela tiden?
- Nej. - Nej.
Vad är det för fel på er människor? Är ni galna?
Den Hoppande Räkan är en skridskomaskin.
- "Den Hoppande Räkan"? - Min mamma har copyright på det.
Vi ses.
Skrämmande.
Vi måste lära av henne.
Det här är precis vad stipendie- kommittén letar efter.
Din entusiasm för projektet formligen hoppar upp från sidorna.
Faktum är att det är så bra, att du skulle kunna sälja det.
Tack.
- Tiffany. - Hej.
Tänk om jag berättade hur du kunde justera din Spread Eagle?
Skulle du vilja lära dig att sluta flytta på dig i din sittande piruett?
Det vill jag inte!
Eller, det kanske jag vill.
Du skulle klara din dubbla Axel.
Perfekt.
Och hon är tillbaks!
Hur fick du ihop till rinktiden?
Fysik!
Jag säljer mitt vetenskapsprojekt.
Titta, du skar upp min fina släta is.
Men det var inte så svårt att se dig göra det.
Casey!
Mamma? Vad gör du här?
Tandläkaren. Inpassning av snarkskena. Minns du?
Här.
Vad... Vad händer här?
Vem är det här?
- Äh... - Teddy.
Precis. Teddy.
Teddy kör ismaskinen.
Teddy Ismaskinsföraren.
Jag trodde att du arbetade på ditt projekt.
Det gjorde hon.
Din dotter är väldigt begåvad.
Och... och du är...?
- Tina. - Tina Harwood?
- Ja. - Konståkerskan.
Ja.
Med alla pokaler och de små dräkterna.
Ja.
Okej, låt inte mig avbryta.
- Fortsätt ha kul här. - Tack. Det ska jag.
- Kom igen nu, Mamma. - Ja. Ja visst.
Hej då.
Okej. Du måste hålla ihop knäna hårdare,
peka med foten, så snurrar du snabbare.
Okej, låter enkelt.
Bättre?
Perfekt.
- Det fungerade! - Precis som du sa att det skulle.
Datorn hoppade inte åt dig. Det var du.
Mamma, bara den här gången. Jag är tillbaks vid elva.
Du har en 05:30. Träning i morgon.
Tror du att du kommer vara vaken nog om jag låter dig stanna ute sent?
Mamma, jag klarade min Axel.
Kan jag inte ha bara en Lördagskväll, snälla?
Vem ska du ut med?
Hej, äh...
- Vill du hänga med ut i kväll? - Med dig?
Ja, du vet, äta någonting.
- Kanske se en film eller något. - Äh... ok.
- Men... - Här är det...
Det här ser inte ut som en film.
Gen!
Jag, äh...
Jag är inte klädd för en fest.
Skaka loss.
Ditt hår.
Ingen kommer att märka det.
Jobba med håret.
- Hej. - Hej.
Jag känner ingen här.
Visst gör du det. De går alla i din klass.
Där är... Jason, Amerikansk fotboll.
Och Luke, fotboll.
Jag känner till dem men... jag pratar inte egentligen med dem.
Jag pratar inte med killar eller... folk.
Nu vore ett perfekt tillfälle att börja.
- Hej, Kyle. - Hej.
Casey.
Casey, Kyle. Kyle spelar hockey.
- Casey åker skridskor. - Hej.
Ni har massor gemensamt. Ha så kul.
Men... Jag...
Brian!
- Så du åker skridskor? - Konst, eh... åkning.
- Konståkning. - Åh.
Jag skulle inte låta resten av laget höra det här, men
ni skulle troligtvis åka i cirklar runt oss.
Men inte skjuta en puck.
Varför kommer du inte till vår nästa match?
- Åh nej. - Vad?
Tja, om man antar att han väger cirka 70 kilo,
med den fallhastigheten, borde hans beräknade bana ta honom...
...rakt igenom fönstret.
Jag menar, det är en simpel H gånger M gånger A uträkning.
Du vet, Hastighet gånger Momentum gånger Acceleration.
Fysik.
Jag måste, äh...
Okej, senare.
Vet du vem det där var?
- Det var Kyle Dayton. - Het.
Lyd ett råd. Prata inte någonsin igen.
När jag blir nervös pladdrar jag liksom lite.
Det är som om något lossnar i mitt huvud.
Som de där Planck-diagrammen där...
Nu pladdrar du igen.
Jag tycker att pladder är häftigt.
Kom Casey.
Tack.
Så du är Gens alibi i kväll, eller? Det brukar vara mitt jobb.
Hon borde ha varnat mig att vi skulle på en fest.
Du vet, min syster har sina egna problem.
- Din syster? - Jupp.
- Är du Tinas son? - Är det så svårt att tro?
Nej, nej, jag bara, äh...
- Jag trodde bara... - Att jag är hjälpredan?
Jag menar, jag är ju liksom det. Gen konståker och jag fixar saker.
Det mesta i alla fall.
Ett objekt är inte starkare än dess svagaste punkt.
Fysik.
Tack.
Okej, så...
Berätta om, äh...
...att fixa saker.
Tja, rinken var ju för tragisk när min mamma köpte den.
Större delen för pengarna från skilsmässan.
Jag hjälpte till att återställa den. Jag reparerade, målade...
Ismaskinen. Den var min favorit.
Så, för dig är det vetenskapsprylar?
Äh... precis.
- Förlåt.
- Snyggt! - Klutz!
Tönt.
Kan inte hålla dig borta från isen, eller hur?
- Hej. - Var har du varit?
Stannade kvar sent i skolan.
Nej, var har du varit hela veckan?
Den här lärarprylen har verkligen tröttat ut mig.
Varför gör du det? Den ungen är den dummaste niondeklassaren på planeten.
Mamma, det ser bra ut i min ansökan.
Ann gör det också.
Var Ann precis med dig?
- Ja. Fem minuter sedan. - Ann ringde just till dig.
- Vad är det som pågår? - Inget.
Och när fick du senast G på ett test?
Jag såg det på ditt rum. Jag snokade inte.
Jag menar, du och VG är som lera och långhalm.
- Är det ett försenat uppror? - Vad?
Är det...
...en pojke? - Nej mamma!
Förlåt mig.
Förstår du vad som står på spel med dina betyg just nu?
Jag vet. Jag vet. Jag är ledsen.
Jag skäms för G:et, okej?
- Kan du bara släppa det? - Älskling!
Mamma, jag vill bara tävla i regiontävlingen.
Varför? Vad har du att vinna på det här?
- Jag är bra. - Vad är det du säger?
Du vill blåsa av hela vår plan för dig,
strunta i stipendiet och bli en professionell idrottare?
Case, hur länge håller en konståkerska?
Åtta år?
Och sedan några år på turné med Före-Dettingar På Is.
Och det är allt? Det är slutet på ditt liv?
Jag älskar det Mamma.
Case, det finns inget bäst-före på din hjärna.
Om jag bara hade lärt mig att använda min lite tidigare,
om jag hade gått på högskola när jag var i din ålder,
så hade vi kanske inte levt så här.
Det är inget fel på det sätt vi lever.
Jag har inte kunnat ge dig en fjärdedel av det jag har velat.
Du har gett mig allt.
Då måste du ge mig något nu.
Hör upp, åkare!
Vi kommer att spela klassisk musik under hela tiden.
Åh, Mamma!
Om nu ingen vinner en pokal förstås.
- Och då blir det Outkast för dig. - Yeah!
Och öronpluggar för mig.
- Så vi plockar upp en lösdrivare. - Hej.
- Kommer inte din mamma? - Hon är inte mycket för konståkning.
Gissa vad? Slonski Toyota sponsring, vi har tecknat ett avtal.
Vi ligger långt efter på marknadsföring.
Jag har två jobb för din skull för att du är värd det.
Och du blir mer värd det när du vinner.
Ganska hårt.
Tycker du?
Hej, titta här.
Hej Nik.
Alla säger att du och jag kommer att ta första och andra plats idag.
Försöka duger.
- Vad var det där om? - Klassisk psykning.
Mjukar upp konkurrenterna så de inte går in för hårt för att vinna.
- Gå aldrig på det. - Jag fattar.
Vad som händer i kortprogrammet,
även om du missar, intala dig att det bara är en tredjedel av poängen.
- Få inte panik förrän efter det långa. - Panik efter det långa. Okej.
Hej slöfock!
Kommer du också?
Jag behöver inte om ni inte vill att jag ska.
Jag antar att om bilen går sönder eller något.
Kolla, det är Zoey Bloch, också känd som Skridskotjuven.
Så, är det inte Den Skuttande Dvärgen.
Det är Den Hoppande Räkan, faktiskt.
Som om det vore bättre?
- Prata inte med henne Nikki. - Och kom inte närmare.
Du vill inte bli av med dina skridskor.
Som om jag skulle behöva stjäla hennes skridskor för att vinna?
- Eller ett töntigt datorprogram? - Hur känner hon till det?
Hon har ögon i nacken på hornen.
- Stick, Harwood. - Tvinga mig, Bloch.
Bråka inte, Gennifer. Du borde veta bättre än så.
Kom Zoey.
- Föreställ dig att du är i... - En bubbla. Jag vet Mamma.
- Kom ihåg... - Avvik inte från mitt program.
Även om du inte gör annat än ramlar, så är det inte...
Ens ett alternativ. Jag vet Mamma.
Se på mig.
Så det är du som försöker klara dig utan en tränare.
Jag ville bara önska dig lycka till. Det är inte lätt att gå ut där första gången.
Tack.
DU måste vara fokuserad.
Och vara imponerande. Lägga grunden inför nästa år.
- Nästa år? - Ingen chans att du placerar dig i år.
Domarna har redan bestämt sig mentalt för utgången.
Snygga skridskor.
Det är bara ännu en klassisk psykning.
Det är den gamla "Du har redan förlorat så varför ens försöka?"
Ta det inte på fel sätt. Bara en liten fråga.
Vad?
Har du hört talas om eyeliner?
Inte än. Casey!
Sluta. Inte än.
Jag uppskattar verkligen försöket, men jag har nog inte så mycket att jobba med.
- Jag är... - Du är snygg.
Men håll dig borta från Brian. Han är min.
Teddy...
Du kan få Teddy.
Åh, äh, men jag är inte...
Du vet, jag kanske inte är lika smart som du, men jag är inte dum.
Mina Damer och Herrar, välkomna till den 54:e Årliga
Konståkningstävlingen i New England Regional
Först ut i det korta programmet
är Zoey Bloch från Worcester i Massachusetts.
Vi älskar skridskor och vi älskar guld!
Okej, vi klarade det. Definitivt topp fyra. Du kvalificerar dig.
Om inte Sasha Cohen gör ett gästframträdande.
Bra jobbat.
Lycka till.
Vår sista åkare är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
Mamma, hon har fångat publiken.
- Visste du att hon hade en trippel? - Hon kom för att vinna.
Hon fick fram det på sin dator.
Mamma, datorn gör inte hoppen åt dig.
Nummer ett! Ja!
- Du krossade, raring!
Det var bara det korta, kortis.
- Fyra. - Det tar vi.
Femma, det är jättebra!
Jo, men femma kvalifierar mig inte.
Åk felfritt i kväll så kan du klättra.
Slå ned mig från fjärde plats.
Casey, du tappade nästan en skridsko där ute.
- Jag vet, den ger sig. - Jag tror du borde följa med mig.
- Hur känns de? - Jag kan inte ta emot dem.
Visa mig bara att du förtjänar dem.
Och så behöver vi ett par skenor.
Jag låter slipa upp dem åt er direkt.
Tina, jag fattar inte att du vill hjälpa...
Fjäska inte.
Nej.
Bara...
Tack.
Och nästa åkare i Damernas Fria Program
är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
Vem är det?
Så ska det göras, dvärg.
Håll tyst, nåldyna.
Kom raring.
Ursäkta mig.
Jag går vidare!
Duktig flicka!
Gratulerar!
Är de där nya?
- Ja. - Är du galen?
Du kan inte tävla på nya skridskor.
Det tar, typ, minst tio dagar att åka in dem.
- Alla vet det. - Men det sa inte Tina till mig.
Menar du Tina, vars robotdotter
nästan missade att kvalificera sig på grund av dig?
Typiskt Tina Harwood.
Precis som i Sarajevo.
Du vet verkligen ingenting?
De sparkade ut henne.
Du kanske ska fundera på att skaffa en tränare.
Hej då, nya tjejen.
- Möt mig vid bilen om 40 minuter. - Visst.
Där är hon.
- Grattis. - Tack.
- Du var suverän. - Jag är så glad att det är över.
- Är du glad över mina fötter? - Vad?
Jag är ledsen Casey, men dina gamla skridskor var skräp.
Köpte du nya skridskor till henne?
Som om du inte visste om det.
- Det gjorde jag inte Casey! - Hur kan du ljuga mig i ansiktet?
Du är precis lika illa som hon.
- Ta det lugnt Casey. - Försvara henne bara!
Som om du inte hade del i det.
- Hur kan du tro det? - Därför att det är sant.
Ni satte dit mig. Allihop.
Vad är ni för människor?
Kom, vi går.
Mamma?
Kan du komma och hämta mig?
Jag är i ishallen i Westerley.
Jag vill åka hem.
Älskling, sätt dig i bilen. Bara sätt dig i bilen, älskling.
- Hur vågar du? - Vänta ungar.
Tror du att du bara kan segla iväg efter att ha skadat min dotter?
Du är Joan, eller hur?
Rycka iväg henne från studierna bakom min rygg?
Lura i henne en fantasi om att hon kan konståka och sedan sabotera hennes chanser?
Jag gjorde dig en tjänst. Du ville inte att Casey skulle göra det och du har rätt.
Hon klarar inte av det.
Är hon begåvad? Det är hon.
Men hon kämpar inte för det. Hon är för artig för att göra vad som krävs.
Att slå sig förbi allt och alla och bara ta för sig.
Så det är så du uppfostrar din dotter.
Att luras och smyga runt och att fuska.
Jag gjorde min dotter stark, och du placerade Casey i en lektionssal.
Och hon klarar sig väldigt bra där. Så du ser att vi är överens.
Min dotter är briljant och kommer att lyckas med vad hon än gör.
Men hon kommer att göra det på rätt sätt
trots att människor som du försöker övertyga henne om motsatsen.
Casey!
- Jag är vältränad, jag kan hålla jämna steg. - Gå iväg.
- Casey, jag visste inte! - Säkert!
Var har du varit? Är du medveten om att träningen började för en halvtimme sedan?
- Ja, jag vet det. - Och?
Jag är klar.
Klar?
Jag lägger av.
Du måste skämta. Det är ju absurt.
Nej, jag var tokig som utsatte mig för det här så länge.
Vi vet bägge två att jag saknar talang.
Uthållighet är nio tiondelar av att behärska en sport.
Vet du vad jag vill? Nej, du vet inte vad jag vill.
Därför att du aldrig har brytt dig.
Om ni har någon sorts själv- bevarelsedrift så drar ni.
- Jag lyssnar. - Jag vill sluta att missa skolan.
Jag tycker om skolan.
Du vet, det är dumt och bandet är säkert värdelöst,
men vet du vad jag vill? Jag vill gå på balen.
Och jag vill gå med Brian.
Jag vill sluta känna mig som en idiot för att jag torskar i matte
bara för att jag inte hinner plugga.
- Och jag vill... - Okej. Okej.
- Jag förstår att vi har överdrivit lite. - Överdrivit?
Bara lite.
Caseys skridskor, Mamma.
Vi fortsätter det här samtalet hemma.
- Hörde du alltihop? - Ja.
Hur är det?
Det är din plats, Casey. Om jag slutar står du på tur.
Du kommer att gå vidare.
Nej.
Tack. Jag har en intervju för Harvard i morgon.
Det är min plats. Det är vad borde göra.
Är du säker på det?
Det är ett trevligt litet experiment.
På vilket sätt bör en trippel Axel berättiga ett fysikstipendium?
Beviset på experimentet finns inte i snicksnacket om uträkningarna.
Det ligger i förbättringarna hos tre juniormästare.
Jag har också använt resultaten i min egen åkning...
...och lyckades faktiskt implementera experimentet
på ett väldigt tillfredsställande och helt personligt sätt.
Det är bra,
för passion är en nyckel- komponent vi söker i våra studenter.
Hängivelse får människor att göra enastående saker.
Så Casey, varför är du hängiven Harvard?
Dr. Healey,
min mamma och jag har föreställt oss Harvard i nästan hela mitt liv.
Jag kan inte tro att jag säger det här, men det jag måste göra,
kan jag inte göra här.
Jag är ledsen att jag tog din tid.
Jag är verkligen ledsen.
Miss Carlyle, vi bokar inte om.
Jag vet.
Du kan inte göra det här, Case. Du ger upp din dröm.
Nej Mamma. Jag ger upp din dröm.
Jag förverkligar min.
- Hur visste du? - Trodde inte att du bara skulle sluta.
Vilket betydde att du var här ute och kämpade med knölarna.
Teddy, jag har försökt hitta ett sätt att be om ursäkt.
Jag har några idéer kring det.
Mellanblankt eller glansigt?
Jag kan inte prata sammanhängande med någon jag inte känt sedan lekskolan,
så hur kommer det sig att jag kan göra det där framför dig?
Därför att folk ser dig när du åker.
Men Casey, du kan inte vinna ensam.
Du kommer att behöva hjälp.
[Doorbell]
- Vad vill du? - Fem minuter.
Det är du skyldig mig.
Om du är här för en ursäkt kommer du inte få en.
Jag är inte här för en ursäkt.
Berätta vad som hände i Sarajevo.
Varför vann du inte?
Jag hade en olycklig uppvärmning innan mitt korta program.
Jag krockade med en annan åkare och hon skadade sig.
Ångrar du dig?
Jag betalade priset. Jag blev avstängd.
När de övervägde att låta mig åka igen var jag 26, och det var för sent.
Men det går inte en dag utan att jag önskar att jag kunde återuppleva det
och göra det annorlunda.
Jag vill att du tränar mig inför mästerskapen.
Varför i hela friden skulle jag göra det?
Därför att du inte har en åkare och jag inte har en tränare.
- Vi är det perfekta paret. - Jag tror inte du har vad som krävs.
Tina, jag måste göra det här.
Jag vill det mer än jag någonsin velat något.
Jag tackade nej till Harvard.
Jag kommer att träna hårdare än någon åkare du har tränat.
Och om jag misslyckas, då misslyckas jag,
därför att jag var för dålig, inte för att jag inte vågade.
Jag vill veta vad jag klarar i den här sporten, och jag tänker ta reda på det.
Rinken. I morgon, 05:30, och se till att sova i natt.
Du kommer att behöva det.
Att du ens överväger att släppa in den kvinnan i ditt huvud igen!
Jag behöver inte tycka om henna eller lita på henne.
Nej, du vill bara spendera all din tid tillsammans med henne.
- Jag tänker inte bli henne. - Hon har redan påverkat dig.
Det är inte sant.
Var kom håruppsättningen i från? Och sminket och blusen?
Jag har inte köpt dig den blusen.
Det har inget med saken att göra.
Jag tror att du vill bli precis som hon, och om du råkar ljuga lite då och då
så är du, i alla fall, glamorös.
Tror du att det här är om glamour?
Det är en sport, Mamma. Det är en spännande och vacker sport.
Är du säker på att den inte bara får dig att känna dig vacker?
Och om den får det?
Vad är så hemskt med det?
Att känna mig stark och elegant och vacker för en gångs skull?
Varför är du avundsjuk på henne?
Jag antar att oavsett hur gamla vi blir,
kommer vi andra alltid att hata balens drottning.
Du vet att det alltid kommer att vara Casey och Mammas show.
Gör jag?
Men om du bara kunde komma till hallen och se mig.
Be mig inte! Jag kan inte!
Kom med mig nu. Mamma.
Kom med och se mig åka, och säg sedan att jag ska sluta.
Jag har en lektion, okej?
Välkomna till ESPN
vid Östra Sektionens Korta program för juniordamer
Jag måste säga, att från de träningar jag sett så
är dessa damer tända.
Det är korrekt. Varje åkare har jobbat oerhört hårt för att komma hit.
Och varenda en av dem är redo att tävla.
Så, är du också en vetenskapsnörd?
Mattenörd.
Verkligen? Om jag klarar matten kanske jag kan komma in på högskolan.
Ger du lektioner?
Känner du några söta killar?
Först ut i Damernas Korta Program är Zoey Bloch.
Hon satsar allt hela tiden och publiken gillar det.
Tiffany är förmodligen den elegantaste åkaren i den här tävligen,
och hon är definitivt på idag.
Jag tyckte att Chantal verkade nervös tidigare.
Inte längre. Hon har total kontroll där ute.
Fansen kallar henne Den Hoppande Räkan men kom ihåg det namnet
för den här lilla virvelvinden har klarat enorma hopp.
Ordet "nybörjare" är inte i närheten av att beskriva Casey Carlyle.
Hon har aldrig ställt upp i en tävling före den här säsongen.
Definitivt någon att hålla ögonen på.
Resultaten är
Zoey Bloch på första plats, Nikki Fletcher på andra,
följda av Chantal DeGroat och Casey Carlyle.
4.8 till 4.9! En 5.0!
Och en 4.6.
Kom igen! Inget "bra jobbat" eller "helt rätt"?
- Jag klarade i alla fall hoppen. - Du är med i toppen, inte mer.
Jag ser ingen direkt följsamhet i dina hopp
och det tappar du på artistiskt.
Kom ihåg...
Din nästa rörelse ska vara en del av den föregående.
Massera dina fötter i åtminstone fem minuter och drick mycket vatten.
Du klarade det tjejen!
"Bara det korta. Det är bara det korta."
Jag ljög. Om du missar det korta kan du aldrig vinna.
Redde du ut saker och ting med din mamma?
Vi har knappt pratat på två månader.
Jag tror att jag krossade hennes hjärta.
Vi kan spåra den tråden
från Euripides genom Shakespeare, över Atlanten till Mark Twain,
och hitta nutida ekon i John Cheever eller...
...Janet Jackson.
Menar du inte Shirley Jackson?
- Du har läst på.
Okej. Nästa vecka vill jag ha en uppsats om er kandidat
till "1900-talets mindre-är-mer feministiska författare."
Från New York, Emma Flanders.
Nu gäller det. Du kan missa det långa programmet
bara genom att sitta här, om du inte förbereder dig rätt.
- Stopp in de här. - Varför det?
Tro mig, du vill inte veta.
Om de ramlar blir du stursk,
om de får publiken på fötter känner du pressen.
Ingen annan existerar.
Gå in i bubblan.
Glöm det.
Jag behöver bara höra hennes röst.
Hej, du har kommit till Carlyles. Vi är inte hemma just nu...
Det handlar inte om henne. Det här handlar om dig.
Vår sista åkare är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
En sak till.
Vad?
Åk med hjärtat.
Och här är hennes första hopp, en trippel Salchow.
Bra för nerverna.
- Tack.
Trippel loop.
Perfekt landning.
Vad nu? Hon slängde precis in den där trippla Lutzen!
Slängde in är korrekt, total improvisation.
- Hon avvek. - Och det ska hon få för.
I morgon.
Vem sa att du kunde släppa taget?
Jag har inte sett någon komma tillbaks så bra från en miss sedan Midori Ito
i Olympiaden 1992.
Det här måste vara årets återhämtning.
Casey Carlyle väntar på sina poäng.
Nikki och Zoey etta och tvåa i ordning, DeGroat trea.
Kommer fallet att kosta henne, eller kommer återhämtningen,
för att inte nämna den ökade tekniska svårighetsgraden, ta henne förbi de andra?
Högt! 5.1:or och 5.2:or.
De är nästan samma som för Nikki Fletcher.
Det där är min dotter. Det där är min dotter.
Här är poängen för artistiskt utförande.
Vänta. Vänta.
De är nästan jämna med Nikkis.
Klarade hon det?
Nej, det räckte inte. Hon får nöja sig med silver.
Det här tar henne vidare till mästerskapen, och vem vet, kanske OS 2006.
Med den här åkaren är allt möjligt.
Tack.
Case?
Mamma?
Om jag hade vetat och tagit bara 10 minuter,
och gått till ishallen med dig,
så hade jag aldrig...
Mamma.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Hur kunde jag vara så blind?
Du ser mig bättre än någon.
Kom.
Casey.
Gratulerar.
Och du kan köra ismaskinen när som helst.
Jag var så här nära, så här nära att förlora!
- Var kom alla de där tripplarna från?! - Älskling, du...
Vet du inte vad som kommer att hända efter sex månader hos Tina?
- Vad då? - Hon kommer att spöa mig!
- Någon kommer att få betala för det här. - Nikki. Kan vi få ett par ord?
- Hej, Peter. - Ville bara säga grattis.
Vi ser fram emot att se Den Hoppande Räkan i Mästerskapen.
Det är så snällt sagt. Jag gick bara ut och gjorde mitt bästa.
Och idag antar jag att mitt bästa var bra nog.
- Älskar er.
Du vet att jag inte har råd med det här. Vi måste hitta en sponsor.
Jag är på gång. Burger Blast är intresserade.
Burger Blast? Å nej, tyvärr. Absolut inte.
Varför inte?
Om hon inte kan äta det kan hon inte stödja det.
Vi behöver något hälsosammare. Hur vore det med Grape-Nuts?
Grape-Nuts? Hur vore det med fiskleverolja?
- Hörni. - Du vet, jag är hennes mamma.
Vad jag säger gäller. Hon är min dotter.
- Hon är min konståkare. - Dotter övertrumfar åkare.
Jaha, fråga vilket proffs som helst, tränare övertrumfar alltid mamma.
Hörni!
Och den där pojken, vi måste kväva det i sin linda.
Jag kan inte gå igenom allt det här och en pojke också.
Det är en enorm distraktion. Det är oacceptabelt.
- Jag tror inte mina öron! - Du kommer att vara upptagen med träning.
Och fyra högskole-kurser.
Fyra! Är du inte klok, med allt hon håller på med?
Okej, två.
- Men fyra till hösten. - Bara om hon vinner mästerskapen.
Det gör hon.
Översättning: Mishima 2005